В незапомнени времена светът е бил потопен в тъмнина и хаос.
Северна Африка, 1600 година
Това са били времена на магьосничество и черна магия.
Времена, когато никой не тръгвал срещу злото.
Къде е тронната зала?
И така...
Не?
Това е добре. Честен дребосък!
Не бива…
да оставаме живи богопротивните нечестивци!
Хасар!
Май има още някой с нас.
Никакви съкровища не струват това! - Мълчете, кучета!
Не се разбягвайте!
Капитане, тук е намесен дявола! Нали го почувствах!
Казах да не се разбягвате!
Тук има само един дявол - аз!
И така…
Всички след мен!
Стигнахме мястото! Търсенията ми завършиха…
Тойтос!
Кой...
си ти?
Аз съм жътваря на дявола.
Дойдох тук за теб, Соломон Кейн!
Сделката ти се изпълни! - Лъжеш, не съм сключвал сделка!
Сключи, Кейн.
И залога в нея е твоята душа!
Твоя живот на алчен убиец приключи.
Ти няма да вземеш душата ми!
Преклони се пред мен, Соломон Кейн!
Дявола не прощава дълговете!
Предай на господаря си, че още не съм готов да ида в Ада!
Господ ме пази!
Глупак! Той отдавна те е изоставил!
На колене! - Никога няма да вземеш душата ми!
Никога!
Няма да избягаш от нас... Душата ти е проклета, Соломон Кейн.
СОЛОМОН КЕЙН
Англия, една година по-късно.
Соломон?
Кой е този послушник?
Това е брат Томас. Дойде при нас преди няколко дни.
Тези знаци наистина ли ви пазят от бесовете…
Не го споменавай на свято място!
Трябва да поговоря със Соломон.
Отново чухме твоите викове по време на утринната молитва.
Това са сънища. Виденията не ме оставят на мира.
Обърни внимание на това, че твоите сънища говорят за теб.
Аз ги слушам.
Всяка нощ моите сънища казват, че съм прокълнат.
Господ защищава паството си. - Но аз не принадлежа към него.
Нали?
Враговете ми ме следят…
неотстъпно.
И още, тази обител…
Тази обител, молитвите, символите…
Това е всичко, което ме скрива от погледа му.
Соломон...
Всичките месеци, които ти прекара тук, чувствах как ни покрива сянка.
Да, сега са тъмни времена.
Аз питах Господ и Той ми отговори…
Соломон, трябва да ни напуснеш.
Но как така?
Аз живея тук в уединение…
Не причинявам зло..
Излязох от порочния кръг, оставих властта…
Уча се да бъда мирен човек!
Знам, така е. Но твоето бъдеще не е с нас, не е тук.
Какво говорите?!
Та нали отдадох богатствата си на църквата!
И ние сме ти благодарни, но трябва да ме разбереш.
Падре!
За Бога, не ме карайте да ви моля.
В тази обител аз намерих своето убежище.
И няма да отида никъде другаде. - Ще си отидеш у дома.
У дома? - Ти си благородник, имаш земя.
Върни се в своите владения!
Не. - Соломон…
Не! Никога няма да се върна у дома.
Но и не можеш да останеш!
В съня си чух глас, той ме призова да го отпратя.
А аз винаги чувам гласове. - Знае ли Соломон участта си?
Всеки сам разбира съдбата си.
И Кейн ще намери предназначението си.
Към изкуплението водят много пътища. За съжаление, не всички са мирни.
Поклоннико!
Да те закараме! - Не, благодаря.
По този път по-добре да не си сам. - Благодаря ти, но ще вървя пеша.
Както искате. Да ви пази Бог! - И вас също. Мадам!
Хайде, дий!
Тихо!
Все ми е тая. Нека слуша!
Ако мръднеш си свършен.
Не търся неприятности! - Жалко, защото ги намери!
Я да видим…
Нищо ли нямаш? - Вземете каквото искате.
Не се вълнувай, поклоннико. Ще вземем!
Спокойно!
Какво е това? - Погледни, някакви магични знаци!
Трябва да е магьосник! - Какво да правим с теб?
Да го изгорим като вещиците?
В огъня!
В очите ти виждам убийство.
Ще ме убиеш ли?
А? Ще ме убиеш?
Не. - Какво?
Няма да убиеш този, който те е обрал?!
Няма да се бия с човек. Отрекох се от всяко насилие.
Не ти е провървяло. Защото ние…
Прави каквото ти казвам, Соломон.
Не забравяй своето място.
Ти си втория ми син. Маркус е мой наследник, земята е за него, а ти…
Татко, но Маркус е тъпо животно!
А ти ще приемеш сан и ще служиш на църквата, както аз заповядах.
Но аз не искам да съм свещеник! - Желанията ти са маловажни.
Светия отец ще те заведе в абатството.
Няма да тръгна. - Противоречиш ли, нищо няма за теб.
Ще се отрека от теб! Ще бъдеш беден скитник!
Това ли искаш?!
Ако си тръгнеш не ще се върнеш! Не чакай да те повикам обратно!
Тихо, тихо. Успокойте се, сър. Всичко отмина.
Пробуди се! Татко! Този човек се пробуди!
Добре. Пийнете малко вода, ако можете.
Тихо. Треската спадна, татко. - Хвала на Господа!
Ще оздравеете! Казвам се Кроторн.
Уилям Кроторн. Дъщеря ми Мередит ви излекува.
Сигурно Господ ви пази, сър. Той ни доведе при вас да ви спасим.
Едуард, това е! Да потърсим място за нощувка.
Тук ли да го сложа, мамо? - Да, благодаря, Мередит.
По-весело, Мередит!
Самюел! Напои конете.
Защо аз… - Батко ти ти каза нещо, изпълнявай.
Господин Кейн, да бяхте полежали.
Не мога да ви се отплатя за вашето гостоприемство…
Безделие, мадам. Ще се приведа в порядък и ще помогна колкото мога.
Апетита ви се върна, господин Кейн!
Много, много е вкусно, госпожо Кроторн!
Катрин е майстор готвач. Миналата неделя ни свари ботуши с коприва!
Нищо подобно!
Уилям казва, че сте бил капитан на кораб.
Да. Имаше нещо такова.
Воювал ли сте с испанците? - Налагаше се.
А с кой още?
Май успях с всички да воювам.
Много господари имах.
Плавах и с адмирал Дрейк.
Адмирал Дрейк!
Но това завърши лошо.
Сигурно е много увлекателно! Да видиш света. Да узнаеш нещо ново…
Живот, пълен с кръвопролитие и насилие, според теб е увлекателна?
Знаеш какво имах в предвид. Едуард, защо оспорваш всичко, което кажа.
Вече трябва да разбираш, че… - Стига!
Аз съм се сражавал за кралицата. Веднъж, докато не открих вярата.
Да отнемеш живота на друг човек, това е много тежко изпитание.
Трябва да ви призная, господин Кроторн…
У дома беше по-лошо, отколкото в боя.
Да убивам за мен беше лесно.
Ако ми противоречиш нищо няма да получиш.
Ако си тръгнеш не ще се върнеш! Не чакай да те повикам обратно!
Спасете ме!
На помощ! - Стой! Маркус, какво правиш?
Соломон! Мислех, че се спасяваш от светия живот с бягство.
Соломон, спасете ме… - Млък! Нямаш позволение да говориш.
Сара, бягай! - Това не е твоя работа, братле!
След като си тръгваш, ще ти го оставя за спомен.
А сега погледни насам! Аз съм първородния син! Наследника!
За мен остава всичко, за теб - нищо! Взимай си багажа и се махай от тук!
Маркус!
Приятел е.
Моля, присъединете се! - Благодаря.
Как сте?
Синините са нищо. Дъщеря ви има божи дар да лекува.
Така е. Метнала се е на майка си.
На земята няма да намерите по-добри жени! Семейството е всичко за мен.
Вие сте щастливец.
А вие имате ли си някой? - Имах брат, но от тогава…
Измина цял живот.
Всички сме губили близки. Заради чума, гонения, предразсъдъци.
Да вземем например Едуард.
Той имаше жена и дете. Но Господ ги прибра при себе си.
И сега вие искате да отплавате за Новия Свят?
Да, искаме. Точно.
Време е всички да започнем нов живот.
Можете да тръгнете с нас.
Вие сте много сърдечен човек, Уилям.
Благодаря за предложението.
Ще бъда честен с вас. Трябва да знаете кой каните със себе си.
Извършил съм много лоши неща.
Жестоки. Зли.
Ужасни.
Аз много… Не, аз бях…
Много грешен.
Лош човек.
Но Господ говори за изкупление!
И всеопрощение.
Не. Душата ми е прокълната.
Сатанинските слуги ще дойдат за мен, ако не съм на пътеката на мира.
Останете си на нея.
Не си отивайте…
От пътеката на мира.
Капитан Кейн! - Да, мис?
Уших ви нова дреха. Вашата вече леко…
Леко какво, мис?
Леко… е износена.
Толкова сте добра.
Благодаря.
Това повече отива на снажен мъж. Нали, Уилям?
Определено, така е по-добре, отколкото в предишните дрехи!
Радвам се, че заслужих одобрението ви.
Сега имате почтен вид.
Какво пък, отдавна никой не е говорил така за мен.
Благодаря!
Ще отплувате ли с нас за Америка?
Не съм сигурен, Самюел. - Защо така?
Е…
Вашето семейство се е устремило към нов живот.
А аз трябва да оправя предишния.
Ще кажете ли истината? - Да.
Нали можехте да убиете тези, които ви нападнаха!
В предишни времена…
Щях да изтръгна туптящите им сърца от гърдите.
С мен ще се биете ли?
Да, ако не престанеш с глупавите си въпроси!
Да се бием! - Нямам причина да се бия с теб!
Самюел! - Ето ви и причина!
Да спасите от разбойниците прекрасната девица!
О, Соломон, спасете ме, за Бога!
За бой!
Самюел! Бързо в каруцата!
Кой е могъл да направи това?! - Дявола! Самия дявол е бил тук!
Не е имало дявол тук. Като гледам, тук са изгорили вещица.
Сигурно тварта се е измъкнала.
По-добре да си вървим. - Не можем да ги оставим незаровени.
Не пести дървата, Едуард!
Тази нощ по-добре да не пускаме мрака близо до нас.
Детето ми, какво се е случило тук?
Бедничкото, остави го на мира, Уилям!
Искахме да изгорим вещица.
Хората дойдоха да видят как се гърчи.
Но пламъка не я докосна…
Тя се кикотеше и още…
Тя каза, че всички деца на дявола бродят волно по земята.
А после… тя уби всички.
Изгори им очите. Защото те дойдоха да погледат.
Да се помолим. - Уморена съм.
Още една минутка. Дете, трябва да се помолим.
Не искам да се моля с вас. - Тихо, тихо…
Уморена съм!
Ще ме съжалите ли? - Разбира се, че си уморена.
Ела да те настаним да пренощуваш.
Едуард! Хубаво би било момичето да носи твоя кръст днес.
Той ще я защити. - Разбира се.
Вземи. - Добре.
Ето, дете.
По-добре го сложи. Той е те защити.
Соломон!
На нас ни трябваш именно ти!
Ти какво? - Мередит…
Вземи, дете.
Тя е вещица!
Дявола отдавна те чака, Кейн!
Решихте да се скриете? Бягайте.
Назад! Не можеш да избягаш!
Мърдайте!
Махни си ръцете!
Новобранци за Малахай, милорд.
Готови ли сте да служите на господаря си?
Мен този вариант ме устройва!
За да ни служите трябва да станете като нас.
Кажете какво трябва да направим?
Какво прави той?!
Добре!
Татко, събрах сухи вършини! - Браво, Самюел!
Сега ги начупи.
Позволете да ви помогна. Трябва да се опъне.
Благодаря. - Дайте да погледна.
Боли ли? - Не. Не чувствам нищо.
Защо тази твар ме беляза?
Не знам.
Злото си има свои закони.
Значи сме в опасност?
Не се вълнувайте.
Във вас не се е вселило злото, Мередит.
Повярвайте ми. - Вярвам ви.
Защо се излагаш, Самюел? Вземи по-големи клони. Обичам гореща супа!
Уилям?
По-добре не правете голям огън.
Не е нужно да привличаме внимание.
Соломон! - Какво има?
Чух нещо.
Къде? - Ето там, зад тези дървета.
Чакай тук.
Помогнете!
На помощ!
Самюел? Самюел, наведи се!
Тихо!
Дръж главата ниско долу. И мълчи!
Кои са тези, Соломон? Какви са?
Слушай. Върни се при баща ти! Веднага се махнете от тук!
Бягай!
Не я пипайте!
Мередит!
Пуснете ме! - Мамо!
Соломон!
Самюел!
Соломон!
Тя е!
Не! Спрете! Стойте!
Соломон! Спаси ни!
Стой! Моля ви, оставете го.
Пусни го! Не го пипай. Виждаш, че не съм въоръжен.
Соломон, спаси го!
Убий всички! - Тихо, Самюел!
Соломон, убий всички! - Слушай, Самюел, тихо!
Не се дърпай, става ли? Ако не се дърпаш той ще те пусне.
Ще го пуснеш ли?
Ти го можеш, знам това!
Казах да мълчиш, Самюел!
Слушай...
Ти ли си господаря? Какво ти трябва? Ще направя всичко.
Убий ме!
Ти ще можеш.
Не, аз… За нищо на света.
Аз… съм миролюбив човек.
Не си и помисляй да обидиш момчето.
Това дете… Пале…
Е по-смело от всеки от вас. - Спаси ни.
Той е единствения мъж тук.
Не е нужно!
Соломон! Спри го! - Послушай ме…
Не!
- Не!
Самюел!
Вземете белязаната!
Соломон! Направи нещо! Помогни ни!
Убий ги! Убий ги всичките, Соломон!
Спаси ни! Умолявам те, спаси ни!
Какво искаш от мен?
Какво?
И това ли е всичко, за което съм ти нужен?
Така да бъде!
С убийства…
ще си застеля пътя към Ада.
Но такава цена ще платя с радост!
На помощ! Спасете ме!
Спасете я!
Пуснете я!
Стойте!
Насам!
Соломон…
Върни Мередит. - Да.
Върни я! - Ще я върна!
Закълни се, че ще я върнеш! - Ще я върна.
Заради мен… Това са моите…
…моите последни думи.
Знам, че Господ ме чува.
Ако спасиш нашето момиче…
…ще спасиш и душата си. Ще съумееш да изкупиш всичко.
Соломон, знам, че ще стане така.
Закълни ми се.
Закълни се! - Кълна се.
Заклевам се, Уилям, ще я намеря!
Намери я. - Върви!
Хайде, дий!
Дръж го!
Мередит! Тук ли си…
Видяхте ли… Видяхте ли тази девойка?
Погледни, моля те. Виждал ли си я? - Не я познавам, пуснете ме.
Ела тук! Къде ви караха? Виждала ли си това момиче?
Не знам. Тук навсякъде има разбойници!
Погледни! Виждала ли си това момиче?
Моля ви, пуснете ме! Искам да се прибера у дома!
Прости ми, дете мое. Прости ми…
Това е всичко. Върви си.
Къде?! Назад! - Къде ни карате? Какво искате?
По-добре се примири, дете.
Няма спасение за нас. Робство или смърт, това е избора ни.
И Господ не може да ни спаси! - Ще се измъкнем!
Дръж ми ръката. Ще преживеем това, ще видиш.
Замълчете!
Дай я насам!
О, Създателю…
Господи, чуй молитвата ми.
Аз Те подведох, не мога да я намеря.
Заблудих се.
Озари ме!
Покажи ми моя път!
Свети Отче! В такива времена живеем.
Търсех убежище, където да се помоля.
Да възславим Господа в Неговия храм!
Да го възславим в твърдината на силата Му!
Видях такива чудовищни неща…
Значи това е вашия дом? - Друг не ми трябва.
А и нямам.
Нямам друг.
От далече ли сте? - Три дни езда и съм тук.
Но къде е това "тук" и аз не знам.
Това са граничните владения на Съмърсет и Дейвъншир.
И още моя дом. - Тъжно завръщане!
Значи мародерите са били и тук?
Бесните кучета на Малахай.
Да, те са идвали и тук.
Сега разбойниците владеят земите на запад от тук.
Излиза, че трябва да вървя на запад.
На среща със смъртта си, сине мой.
Кой е този Малахай? - Верен слуга на дявола.
Вещер. Никой не го е виждал.
Крие се в замъка си и изпраща воини с маски да налагат волята му.
Армията му превръща слабите в роби, а силните във войници.
Но Господ ще спаси праведните!
Ето тук. Тук така е написано. Аз го прочетох.
Ето, намерих го. Аз го прочетох.
Това е края на света.
Вие наистина ли вярвате в това?
Мерзостта, която съдържаше света на Христос,
изпълзява от пъкъла, за да причини зло и страдания!
Струва ми се, че Христос и всичките му ангели са заспали.
Докато ние търпим бедствия. - Не богохулствай!
Всичко става по Божията воля.
Нима това е справедливо?
Че злото може безнаказано да ходи по земята!
А на нас ни остава да ни защити само… какво?
Само вярата?
Така се казва в свещените книги.
Тихо!
Какво е това?
Това е нещо отвън.
Грешиш.
Отвън няма никакво зло.
Злото е вече тук.
Тоест?
Да вървим.
Виждаш ли?
Сатаната искаше да ги получи, всичките.
За да ги отсее, като пшеница.
О, Създателю…
А какво трябваше да направя?
Да унищожиш тварите!
Те някога бяха мъже и жени…
Познавах ги. Те не са виновни, че проклятието на Малахай ги измени.
Това е мото паство. Аз им давам кръв.
Грижа се за тях.
И храна. - Храна?
Каква? С какво ги храните?
Ето с какво!
Предавам те на сатанинските твари за умъртвяване на плътта ти!
И спасени на душата ти.
Господ ще помилва душата ти!
Твоя приятел.
Аз го помня, момчета! Той не е воин.
Помните ли?
Какво правиш тук, поклоннико?
Ето какво, излиза, че и вие сте се отдали на това зло.
Сега ти си наред! - Малахай ще завземе всичко наоколо.
Ще се биеш за нищо. - Само това ти остава, да се биеш.
Но това не е по твоята част…
Нали? - Кой знае?
Ами ако вече съм си изменил мнението?
Не! Какво искаш да правиш?!
Стой! - Виж, това момиче го взеха твоите.
Виждал ли си я? - Никого не съм виждал!
Гледай внимателно, изрод! Това е последен шанс
за спасение на твоя жалък живот. Говори!
Добре, видях я! - Видял си я? Казвай къде е тя!
Умря.
Умряла?! Лъжеш, измет!
Ти какво? Мога ли да те излъжа? Та нали искам да живея!
Все пак ме лъжеш!
Не лъжа. Не. Няма я!
Не ти вярвам!
За каната. Не ми връщай ресто.
Благодаря, господарю.
Сигурен ли си?
Той е! Познах го.
Сър?
Капитан Кейн!
Аз съм Хенри Телфорд. Помните ли ме?
Капитан Кейн!
Плавах с вас на "Терсула", като помощник. Телфорд, помните ли ме?
Това не е той. - Той е. Кейн.
Истински водач, повярвай ми!
И къде ще ни поведе, в друга таверна ли? Погледни го!
Приятеля ми твърди, че в живота си не е виждал по-добър воин от вас.
Аз не му вярвам. - И правилно.
Знам на какво сте способен! Виждал съм!
Това беше много отдавна.
Нея вече я няма.
И аз, Телфорд, изгубих своята душа.
Няма полза от него. Остави го. - Стой!
Капитане, трябва ни водач. Трябва да се съпротивляваме.
Ами, съпротивлявайте се!
Нея вече я няма…
Изгубих я.
И сега ще си платя за това.
И нека да дойдат за мен. Това вече не ме засяга.
Пощада! Умолявам ви!
Това чака всеки, който посмее да се възпротиви на Малахай!
Умолявам ви! Пощадете ме!
Няма да има никаква пощада!
Този смъртен не може да спаси никого!
Той е нищожество!
Приковете го на кръста! И изгорете този град до основи!
На помощ!
Не, не!
Соломон!
Соломон! Не умирай! Соломон! - Мередит…
Чуваш ли ме? - Мередит!
Соломон! - Мередит!
Боже! Дай ми сили!
Соломон!
Капитан Кейн!
Още 20 в Роуни Марш. - Те стават все по-силни.
Точно за това ни трябва Кейн!
Как можем да му се… - Нужен ни е!
Каквито и грехове да е имал в миналото…
Да заменим единия дявол с друг? Струва ми се глупаво.
Земя, камък, огън и вода…
Не ми се навирай с твоята мерзка богохулна магия!
Тази моя "мерзка" магия те излекува!
В нея има повече сила, отколкото в християнския ви бог!
Съветвам те да запомниш това!
Направих това, за което ме помоли.
Тялото му е излекувано.
Какво виждаш в бъдещето?
Твоя водач ще ви поведе към кръв и мрак!
А готов ли си за това? Довиждане.
Какво правите? Трябва да лежите!
Отивам си. - Къде?
Не всичко е загубено. Тя е жива!
Но раните ти едвам зараснаха. А и не сме готови за голямата битка.
Трябва да почакате. - Не ви каня и не ви искам!
Може и да не го желаеш. Но ние ще тръгнем.
Той ни обеща, че ти ще унищожиш злото.
И ние ще бъдем до теб.
Значи е "обещал"?
Нали искате да го унищожите?
Вземете ни и нас!
Малахай беше свещеник и целител.
Но продаде душата си на дявола за властта, която сега притежава.
Той поробва народа ни и погубва земята.
А този конник…
Той предвожда армията му с железен юмрук и навсякъде разнася смърт!
Под маската си той няма лице!
Взима ти душата с едно докосване.
Истина е, видях го.
Ако го убием, Малахай ще бъде уязвим.
По-лесно е да се каже, отколкото да се направи.
Не. Той ще умре.
Знаете ли къде е този Малахай?
Това не е тайна. В замъка Аксмут.
Не!
Не може да бъде…
Няма съмнение. Познавате ли го?
Баща ми владееше този замък.
Аз израснах там.
Сега там няма господар.
Аз и не знаех, че той е умрял…
Какво пък… Време е да приключим с това!
Хора, всички, които сте тук, вземете оръжие!
Не сме гото… - Нека сега той да се защитава!
Още не сме готови. - И той също!
Малко сме. - Е? Бил съм се и с по-малко хора.
Но как ще влезем в замъка?
Забравяте ли, че съм роден там и няма да влизаме през главния вход?
Праведни Боже, това ли е дома ми?
Наистина ли си живял тук? Това обяснява много неща.
И ти си тук! - Добре дошъл, Соломон Кейн!
Нападай!
Ялбаш, изведи хората! Няма да победим!
След мен!
Оттегляме се!
Мередит!
Спасете ни!
Мередит! Има ли тук момиче да се казва Мередит?
Мередит!
Свободни сте! - Благодаря!
Бягайте бързо!
Излизай, старче, свободен си.
Ще ти помогна.
Сега ще опитам да разхлабя веригите.
Дори и да го направиш, пак ще остана.
Какви ги дърдориш? Защо? - Защото това беше моя дом.
Татко?
Соломон?
Боже…
А аз си мислех, че съм те изгубил завинаги.
Не. - Беше още момче, когато…
Не!
Не можеш да се справиш с него.
Те имат много черни магии и много оръжие.
Как да те освободя? - Никак, Соломон. Никак.
Татко…
Аз изпитвах такава…
вина за това, което направих. Но не съм виновен, че Маркус падна.
Не съм виновен, че той умря. - Той не е мъртъв, Соломон.
Ако беше умрял, нямаше да го има целия този ужас.
Тоест… Слава на Създателя, той е жив!
Него не го спаси Божията воля.
Какво? Не разбирам.
Като падна беше чудовищно осакатен. Дишаше, така и не дойде на себе си.
Нито лекарите, нито свещениците не можаха да го върнат към живот.
И аз доведох магьосник. - Какво?!
Да… - Ти си довел Малахай тук?!
Обещах му всичко, което имам. Само да ми върнеше Маркус.
И при него се получи, Соломон!
С вълшебно огледало той проникна в мрака и върна Маркус обратно, но…
…той се измени.
Лицето си, обезобразено при падането, започна да крие под маска.
И се подчинява само на волята на магьосника.
Той не може да ми е брат!
Тази твар е твой брат. По-точно, това, което остана от него.
А сега Маркус погубва всеки, който го последва.
Изпълни молбата ми.
Само кажи, ще направя всичко.
И на двама ни ще потърсят сметка.
За своите грехове съм готов да отговарям.
Сега.
Не! - Длъжен си!
Аз доведох тук магьосника.
И докато дишам той ще бъде тук.
И няма да ми позволи да умра.
Насам! Бързо!
За Бога, помагай! - Това ли са всички?
Всички оцелели? - Има и двама тук, за други не знам.
Задръжте ги тук. Трябва просто да ги задържите.
Какви са тези твои глупости?
Задръжте се още малко! Ще спра това с един удар!
Малахай!
Дойдох при теб! Нали това искаше?
Към мен!
Соломон! Соломон, бягай, това е капан!
Дълъг е пътя, който трябва да измине поклонника в името на вярата си.
Но още по-дълъг е пътя към къщи, в земите на бащите си.
Отдавна те чакам.
Магьосника е недостоен за трона на баща ми!
Баща ти е като дете. Глупак, който сключи сделка с дявола.
Той те предаде. Душата ти е проклета.
Достатъчно!
Все още ли си послушния, предан син?
Малахай!
Малахай, ти си страхливец!
Мередит, ранена ли си?
Ти дойде за мен! - Заклех се пред Уилям.
Соломон, това е капан! Те ме отвлякоха, за да дойдеш ти.
Спри се!
Дявола те чака. - Той и така скоро ще ме получи.
О, Боже! Соломон!
Братко, чуй ме…
Чуваш ли ме, Маркус? Ти не си длъжен да му се подчиняваш!
Не!
Слушай ме!
Не!
Мередит, бягай!
Къде е господаря ти?
Къде е отишъл? Къде си, Малахай?
Скри се в тъмнината ли? - Защо да се крия от теб?
Ти си ми нужен тук. Всяка твоя крачка те водеше насам.
Болката ти е възмездие за греховете ти. Господаря ми иска твоята душа.
Виж какво ти е изпратил дявола!
Това създание ще те завлече обратно в Ада!
Твоята душа е прокълната!
Господи…
Маркус!
Баща ни вече го няма. Сега всичко това вече е твое.
Малахай не може да ти заповядва!
Стой!
Братко, стой! Братко!
Соломон!
Упокой се с мир, братко.
Само твоята невинна кръв може да го освободи!
Сега ти си свободен!
Хвани го!
Господи, само на Теб се уповавам.
Стой! Пусни я!
Можеш да вземеш моята душа!
Защо да рискуваш всичко, дори и душата си…
…за да я спасиш?
Дал съм клетва.
И ще я сдържа.
Соломон…
Слава Богу!
Той изчезна.
Твоя баща обеща,
че ако те спася, ще спася и душата си.
Така и стана.
Да. Така е.
Аз не принадлежа вече на дявола.
Стражата се предаде.
Татко, аз сдържах клетвата си. Мередит се върна при майка си.
Демона изчезна обратно в мрака заедно с този, който го призова.
Но да унищожиш злото не е толкова просто.
И аз знам, че ще трябва още да се сражавам.
Сега съм друг човек. Всичко, през което преминах,
всичко, което видях, което направих, ми показа моето предназначение.
Имаше време, когато светът беше обвит в мрак.
Време на магьосници и черна магия, когато никой не се бореше със злото.
Тези времена
си отидоха завинаги!